‫בפרקים הקודמים של הפריפראל‬
‫אני מסתכלת עליך ועל כל זה.‬
‫זה פשוט שונה כל כך מהמקום שבו אני חיה.‬
‫אני צריך שתיקח חופשה.‬
‫האיש ההוא השתחרר במשמרת שלי.‬
‫הכול יסתדר, אני אדאג לכך אישית.‬
‫אולי אתה ואני נוכל להגיע להבנה?‬
‫ואני אציע לך משהו בתמורה.‬
‫בלי תוכנית. בלי מודיעין. בלי סיור בשטח.‬
‫המפקחת איינסלי לוביר, ממשטרת המטרופולין של לונדון.‬
‫יש כאן מישהו?‬
‫קרה משהו, גברת פישר?‬
‫ריס, מותק.‬
‫נראה לי שאני צריכה שתיקח אותי לרופאה.‬
‫- את רוצה שאקרא לברטון... - לא.‬
‫אני לא רוצה להדאיג אותם.‬
‫אני בטוחה שהכול בסדר. בוא פשוט ניסע. אתה ואני.‬
‫זה בסדר, מותק. אני מבטיחה.‬
‫אדבר איתם כשנחזור.‬
‫הטנדר שלי בחנייה.‬
‫אני חוששת שאזדקק לעזרתך, ריס.‬
‫אני...‬
‫נראה שאני לא יכולה...‬
‫אני עיוורת שוב.‬
‫הפריפריאל‬
‫אללי. נראה שחייך עברו תפניות לא צפויות בהחלט‬
‫בשבוע האחרון, גברתי הצעירה.‬
‫כן, גברתי.‬
‫ומה עכשיו? יש לך תוכנית?‬
‫או שאת מתכוונת להמשיך להדוף מכות כשהן מגיעות‬
‫ולקוות לטוב?‬
‫אני יודעת מה אני הייתי רוצה לעשות, ביאטריס.‬
‫הייתי רוצה לחלץ את רגליי,‬
‫- לנשום קצת אוויר צח. - כן, גברתי.‬
‫בבקשה, אל תיעלב, מר זובוב,‬
‫אבל בחרת בעיצוב פנים מדכא מאוד.‬
‫אם כך, המפקחת, את מעדיפה את הגינה?‬
‫אני מעדיפה לעזוב לגמרי.‬
‫ולקחת איתי את שלושת המבקרים האלה,‬
‫כדי שנוכל להמשיך בשיחה שלנו באוויר הצח.‬
‫שנלך?‬
‫אני לא מנסה לנהוג בחוסר כבוד,‬
‫אבל הייתי מרגישה נוח יותר לו ווילף היה מצטרף אלינו.‬
‫כמה מתוק!‬
‫כבר רכשת כאן חבר.‬
‫אם כך, היה אדיב, מר נת'רטון,‬
‫והצטרף אלינו.‬
‫רפואה דחופה קלנטון טיפול איכותי למחוז קלנטון‬
‫סליחה שאני מתפרצת לפה ככה, בלי תור, די-די.‬
‫תמיד טוב לראות אותך, אלה. עם או בלי תור.‬
‫- ריס, תוכל לעזור לה לעלות? - בטח. לפה.‬
‫- בבקשה. - תודה.‬
‫אז מה מטריד אותך?‬
‫זה בסדר אם אחכה בחוץ?‬
‫- בטח, חמוד. - כן.‬
‫ריס, אתה מוכן לומר לליז לצאת להפסקת צהריים?‬
‫בטח.‬
‫אז איך את מרגישה?‬
‫אתה לא אמור להיות במין חופשת מחלה, טומי?‬
‫כן. אבל קלטתי שלא בדקתי מה קורה עם הראיות שאספתי.‬
‫מהתאונה על הגשר.‬
‫פשוט רציתי לוודא שקטלגו אותן כמו שצריך.‬
‫לאילו ראיות אתה מתכוון?‬
‫לנשק שהזקן החזיק.‬
‫ואיזה נשק זה היה, בדיוק?‬
‫אם אני זוכר נכון, היה לו גלוק,‬
‫ועוד מכשיר מוזר כזה, שנראה קצת כמו פנס.‬
‫מכשיר-מוזר, מה?‬
‫הוא דומה למין-דבר-כזה?‬
‫משהו הופקד כראייה אחרי שרכב השטח ההוא פגע בי?‬
‫אתה מתכוון לרכב שטענת שהיה בלתי נראה?‬
‫- מה את עושה? - מתקשרת לדי-די, כדי שהיא תיקח אותך...‬
‫נגחו בך, טומי.‬
‫בחוזקה.‬
‫אתה צריך לשכב בחדר חשוך‬
‫עם שקית קרח על הראש ובירה צוננת ביד.‬
‫תעני על השאלה שלי, גלאדיס, ואלך לעשות את זה.‬
‫אני מבטיח.‬
‫שום דבר לא הופקד כראייה מלבד הניידת ההרוסה שלך.‬
‫שום גלוק. שום מכשיר-מוזר.‬
‫ושום איש זקן, לצורך העניין.‬
‫רק אתה והמכונית ההרוסה שלך, טומי.‬
‫עכשיו, לך הביתה‬
‫לפני שאתקשר לשריף ג'קמן‬
‫כדי שהוא יוכל לומר לך בדיוק את אותו דבר, בנימה פחות אוהבת.‬
‫מה זה?‬
‫מרכז אימונים של משטרת לונדון. אנחנו קוראים לו "גן החיות".‬
‫למה?‬
‫לכאן החיות באות לשחק.‬
‫בטוח לגמרי מכל אפשרות של מעקב או התערבות מצד מ"מ.‬
‫או מצד קלפט, לצורך העניין.‬
‫אתם, שניכם, וביאטריס עומדים ללכת לכייף.‬
‫אתם עומדים לטפס ל...‬
‫כמה קומות נראה לך שהם יצליחו לעלות, ביאטריס?‬
‫בואי ננסה שמונה.‬
‫את במצב רוח שאפתני, מה?‬
‫בסדר גמור.‬
‫לקומה השמינית.‬
‫שלא כמו גברת פישר, הגופים האלה חדשים לכם.‬
‫התרגיל הזה אמור ללמד אתכם מה שאתם צריכים לדעת.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫כאן אנחנו בוחנים את שוטרי הקויד שלנו.‬
‫תחשוב עליהם כמו על מה שאחותך האמינה שהיא שיחקה כשהיא הגיעה לכאן לראשונה.‬
‫אני חושבת שאתם קוראים לזה "סימולציה".‬
‫לכו בעקבות ביאטריס. היא תסביר הכול.‬
‫גם אני יכולה לבוא?‬
‫לא הפעם, יקירתי.‬
‫יש לי מבחן אחר עבורך.‬
‫שנשב?‬
‫זה די פשוט, רבותיי.‬
‫אנחנו מתקדמים מקומה לקומה, הורגים או מנטרלים את מה שבדרכנו‬
‫עד שנגיע לגג.‬
‫מה קורה שם?‬
‫- הפתעה. - מאיזה סוג?‬
‫ההגדרה של "הפתעה" היא מאורע בלתי צפוי.‬
‫אתה זקוק להגדרה של "בלתי צפוי"?‬
‫אל תיעלבי, גברתי, אבל את, כאילו... אנושית?‬
‫למה אתה שואל?‬
‫לא נראה שאת מודאגת במיוחד מהאיום הפיזי הפוטנציאלי שכאן.‬
‫אדיב מצידך לשאול, טוראי ראשון.‬
‫בוא פשוט נגיד שאני מיוחדת.‬
‫כוונתי היא שמוטב שתדאגו לעצמכם בהרפתקה שלפנינו.‬
‫תנו לי לדאוג לעצמי.‬
‫- יש לנו כלי נשק? - רק מה שתמצאו בדרך.‬
‫שנתחיל?‬
‫- יש לך ראיית-לילה, אחי. - איך?‬
‫אימון שרירים. כמו בממשק המישושי.‬
‫טוב, זה לא היה גרוע כל כך.‬
‫- אתה טוב במספרים? - הכי טוב בכיתה, מותק.‬
‫בכמה תוקפים נתקלנו פה?‬
‫- שישה. - בקומה הבאה יהיו 12.‬
‫בקומה שמעליה 18, וכך הלאה.‬
‫- בקומה העליונה יהיו 48? - רק אם תגיעו לשם.‬
‫מה אלה?‬
‫קוידים בסיסיים מסדרה 24-איי.‬
‫מותאמים, כמובן, למשימה שעל הפרק.‬
‫מה זה קויד?‬
‫רובוט. מהלך-על-שניים.‬
‫העיניים אנושיות.‬
‫רק בשביל הרושם האמיתי.‬
‫"מהירות, עוצמה והשתלטות תוקפנית." המוטו של היחידה שלכם, אם אינני טועה.‬
‫אז?‬
‫קצת יותר מהירות לא תזיק פה, רבותיי.‬
‫רוב החניכים כבר היו חולשים על הקומה השלישית בשלב הזה.‬
‫כן, גלאדיס.‬
‫מכשיר-מוזר מזוין.‬
‫שיחה נכנסת שריף ג'קמן‬
‫שריף?‬
‫טומי, איפה אתה?‬
‫אני...‬
‫לא משנה מה אתה עושה, תעזוב את זה. בוא הנה, לבית של קורבל פיקט.‬
‫חשבתי שאני בחופשה, אדוני.‬
‫היית בחופשה. הרגע ביטלתי אותה.‬
‫שתוק ותזיז את התחת לפה. יש לנו בעיה.‬
‫- אני צריך שתעזור לי לפתור אותה. - קיבלתי.‬
‫אלוהים, אני פצוע. אני ממש פצוע.‬
‫שלום?‬
‫תעזור לי. אני פצוע ממש קשה.‬
‫אתה בסדר?‬
‫תתקשרי לטומי.‬
‫די-די? מה קורה?‬
‫- אני לא יכול לענות לשיחתכם. - טומי, תענה.‬
‫תשאירו הודעה, ואחזור אליכם בהקדם.‬
‫זהו.‬
‫כן, זהו.‬
‫זהו. הנה.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫בן זונה.‬
‫ריס?‬
‫יש פה עוד מישהו?‬
‫מה קורה?‬
‫מה קורה? תגידי לי, דידי, מה קורה?‬
‫תרגיעי אותה, אחרת שתיכן תחטפו כדור.‬
‫זה בסדר. אני פה.‬
‫איפה ריס? למה הוא לא עונה?‬
‫הוא פשוט...‬
‫יצא החוצה.‬
‫שבו. שתיכן.‬
‫על הידיים.‬
‫זה הוא, לא?‬
‫- מי? - האיש מהגשר.‬
‫אני לא מתכוון להיות גס רוח, גברתי. אבל את צריכה לסתום את הפה.‬
‫ולהשאיר אותו כך.‬
‫שמת לב?‬
‫היא לקחה דגימה מהדנ"א המזוין שלנו.‬
‫איזו דרך אחרת יש לה לוודא שאנחנו מי שאנחנו טוענים?‬
‫יכולנו לקחת דגימה שלה.‬
‫ואז היו מעבירים אותנו עיבוד.‬
‫מעולם לא פגשתי אשת משטרה בכירה בעבר.‬
‫אדם יוצא דופן.‬
‫כולם כאלה, לצערי.‬
‫יש כאלה...‬
‫בעצמו?‬
‫כן, אדוני?‬
‫אני צריך שתיכנסי לנקודות המבט של הפריפראלים.‬
‫אני רוצה לדעת על מה הם משוחחים.‬
‫אני חוששת שלא אוכל לעשות זאת, מר זובוב. בעצם, לא אבחר לעשות זאת.‬
‫סליחה?‬
‫המפקחת תדע אם ננסה לעשות את זה.‬
‫בדיוק כמו שהיא ודאי יודעת שאנחנו מנהלים את השיחה הבלתי-מומלצת הזו.‬
‫הוא ביקש הרגע את מה שאני חושב?‬
‫אם היינו חכמים, היינו אורזים עכשיו.‬
‫היינו נעלמים.‬
‫ואז, הכול היה לשווא.‬
‫היינו מאבדים גישה לבדל ולמה שבתוך הבחורה.‬
‫אני לא בטוח ששווה למות בשביל זה, יקירה.‬
‫ואני לא בטוחה שהייתי יכולה לחיות עם עצמי לו ברחתי מזה.‬
‫ואתה?‬
‫אתה בשליטה, אוסיאן?‬
‫כן. אני בשליטה מזוינת.‬
‫טוב, גברת פישר,‬
‫הדודות הצליחו לאתר מידע די מעניין.‬
‫הדודות?‬
‫אלגוריתמי מיון הנתונים של משטרת לונדון.‬
‫דבורים קטנות ועסוקות שמזמזמות להן.‬
‫אני מניחה שתשמחי לשמוע שחברך, מר פנסקי,‬
‫לא איבד את גפיו בציר הזמן שלי.‬
‫אבל זה אומר ש...‬
‫שמ"מ ודאי פתחו את הבדל‬
‫לפחות עשור מוקדם משכולכם הנחתם.‬
‫כתוצאה מכך, הבדלים משמעותיים‬
‫כבר מצויים בין שני צירי הזמנים שלנו,‬
‫כשהמטרידה מכולם היא הקופה.‬
‫נראה שהיא מתרחשת בקצב מואץ בעולם שלך.‬
‫ההנחה שלי היא שמ"מ מניעים את התהליך הזה בכוונה.‬
‫לאיזו מטרה?‬
‫זו שאלה שרק שריז ניולנד תוכל לענות עליה.‬
‫מלחמת טקסס.‬
‫הפרישה. היא קרתה פה?‬
‫אכן. מר פנסקי ואחיך יצאו שניהם להילחם בה.‬
‫אבל טכנולוגיית הממשק המישושי שהשתילו בגופם‬
‫פותחה בציר הזמן שלי עשורים מאוחר יותר,‬
‫אז הם לחמו כחיילים רגילים.‬
‫וקונור לא נפצע?‬
‫הוא שרד את המלחמה ללא פגע.‬
‫אבל אחיך לא.‬
‫מה, הוא נפצע?‬
‫נהרג.‬
‫חשבתי שאמרת שבלתי אפשרי לגלות פרטים כאלה.‬
‫והוא צדק, בסך הכול.‬
‫אבל לדודות יש גישה לארכיבים שאינם זמינים לציבור הרחב.‬
‫טוב, מה לגביי?‬
‫המידע מתחיל להיות בלתי אחיד‬
‫מהרגע שהקופה תופסת תנופה. אבל מתברר שהתחתנת‬
‫וילדת שני ילדים.‬
‫עם מי התחתנתי?‬
‫עם השריף תומס קונסטנטין.‬
‫התחתנתי עם טומי?‬
‫אכן. זה מעלה תהיות לגבי גינונים,‬
‫הלא כן?‬
‫האם עליי לברך אותך?‬
‫עכשיו, הדודות סיפרו לי על פלין פישר שלא קיימת יותר.‬
‫אבל עלייך, יקירתי,‬
‫כמעט שאינני יודעת כלום.‬
‫זה מרענן למדי.‬
‫אני מניחה שלא היית בהרבה ראיונות עבודה.‬
‫רק בפוראבר פב.‬
‫אבל זה לא היה ממש ריאיון עבודה, רק בדיקת סמים.‬
‫אבל עברת אותה?‬
‫ברור.‬
‫נהדר.‬
‫מה שאני מנסה לומר הוא,‬
‫בואי נתייחס למפגש הזה כמו משהו בסגנון הזה.‬
‫רגע של היכרות משותפת.‬
‫אני אשאל כמה שאלות.‬
‫נסי לענות עליהן כמה שיותר מהר, בלי לחשוב.‬
‫את יכולה לעשות את זה?‬
‫להרבה אנשים זה קשה. שימוש בסכין.‬
‫אולי זה יצחיק אתכן, אבל יש באינטרנט סרטוני הדרכה.‬
‫חיתוך או דקירה,‬
‫עורקים או איברים, דברים כאלה.‬
‫אבל מהניסיון שלי,‬
‫הכול עניין של מהירות.‬
‫כמה שיותר חורים, כמה שיותר מהר.‬
‫פשוט מאוד.‬
‫כשחושבים על זה,‬
‫זה בערך ההפך ממה שהכשירו אותך לעשות, לא?‬
‫ואני מניח שקשה מאוד להתגבר על זה.‬
‫שלא לדבר על מכשולים אחרים, כל חוקי ה"לא תעשה".‬
‫הייתי אומר שהיית מצליחה להכניס חיתוך טוב אחד, מקסימום,‬
‫לפני שהייתי פותח אותך כמו... איך קוראים לזה...‬
‫מה ההבדל בין מסננת ונפה? הן אותו דבר?‬
‫זה פאקינג מדהים.‬
‫אמרתי לך, אחי. אני עובר לגור פה. לתמיד.‬
‫מה ההפתעה?‬
‫מודול האימון לא יושלם עד שרק אחד מאיתנו ישרוד.‬
‫הפתעה.‬
‫- הפחד הגדול ביותר? - שאימי תמות.‬
‫- החוזקה הגדולה ביותר? - אני לא יודעת מתי לוותר.‬
‫חולשה?‬
‫אותו דבר.‬
‫לו יכולת להחזיר את השעון אחורה, כך שכל זה לא היה קורה, היית עושה זאת?‬
‫לא.‬
‫לו היה לי הכוח לנתק את הקשר בין שני העולמות שלנו,‬
‫היית רוצה שאעשה זאת?‬
‫- לא. - למה לא?‬
‫חשבת על השאלה הזו יותר מדי זמן. קפאת. זה קורה.‬
‫מותר לי לשאול אותך כמה שאלות?‬
‫כמו השאלה ששאלת עכשיו?‬
‫הייתי אומרת, שלוש, כמו ג'יני.‬
‫מה הפחד הגדול ביותר שלך?‬
‫העבר.‬
‫מה, המקום שממנו אני באה?‬
‫בדיוק.‬
‫שאלת שתי שאלות. נשארה לך עוד אחת.‬
‫באמת יש לך הכוח הזה?‬
‫לנתק את הקשר שלנו?‬
‫סליחה, יקירה, נראה שהבטחתי יותר מדי.‬
‫אחיך והחבר שלו כמעט סיימו,‬
‫אז אגיד לך להתראות ודרך צלחה.‬
‫בביקור הבא שלנו תהיי פעילה יותר, אני מבטיחה לך.‬
‫אחותי,‬
‫את פאקינג מדהימה.‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫כך תמיד מרגישים כשיוצאים משם?‬
‫בחיי, אני אתחתן איתה.‬
‫- עם מי? - עם הרובוטית ההיא.‬
‫אני אפילו לא יכול לקרוא.‬
‫מה?‬
‫ריס לקח את אימא למרפאה. הוא אמר לנו לבוא מיד. קדימה.‬
‫זין. תני לי שנייה.‬
‫תתגבר, ברטון! אנחנו מוכרחים ללכת!‬
‫שלום?‬
‫שריף?‬
‫כוונתי היא שאני רוצה לרצוח מישהו.‬
‫אני רוצה לעשות את זה במו י...‬
‫מה הוא עושה פה, לעזאזל?‬
‫תנצור את הנשק שלך, בן.‬
‫באת קצת מאוחר מכדי שהוא יעזור.‬
‫מה קרה?‬
‫טוב, האסיר שאיבדת?‬
‫הוא הגיע לפה והרג את מרי פיקט.‬
‫גנב את אחד מהרכבים שלהם.‬
‫מר פיקט די נסער בגלל זה, כפי שאתה יכול לתאר.‬
‫אני צריך שתיסע לבית של משפחת פישר‬
‫ותעצור את ברטון.‬
‫קח גם את האחות הקטנה על הדרך.‬
‫מה הקשר של הפישרים לזה?‬
‫אני עדיין מברר את כל הפרטים לאשורם, טומי,‬
‫אבל מה אתה אומר על הטיוטה הראשונה הזו?‬
‫ברטון והחברים שלו מהמלחמה ניסו להיכנס לעסקי הסחר בסמים,‬
‫הם הכעיסו את האדם הלא נכון.‬
‫והאדם הזה שכר מתנקש לבוא ולקחת אותם לעולם הבא.‬
‫עכשיו, המתנקש הזה היה בחזקתך, טומי.‬
‫אבל איבדת אותו,‬
‫והוא הגיע לפה, לביתם של הזוג פיקט,‬
‫במטרה לגנוב מכונית ולהימלט.‬
‫תוך כדי כך, הוא הרג את מרי פיקט המסכנה בצורה די אלימה.‬
‫איך זה נשמע, בן בלייעל?‬
‫כאילו מצצת את זה מהאצבע המזוינת.‬
‫זה מה שעושים כשמספרים סיפור. מוצצים חרא מהאצבע.‬
‫כפי שאתה עשית בעשר השנים האחרונות.‬
‫כשהעמדת פנים שאתה לא יודע איך הדברים פועלים.‬
‫סיפרת לעצמך מעשייה יפה‬
‫כדי שתוכל להרגיש כמו אביר השולחן העגול המזוין,‬
‫ובזמן הזה, עבדת אצלי.‬
‫מה שאומר שאתה עובד אצל קורבל פיקט.‬
‫תאמין לי, בן,‬
‫יהיה קל יותר להיות כן עם עצמך.‬
‫זה גוזל כמות איומה של אנרגיה, הניסיון להישאר עיוור כל הזמן.‬
‫עכשיו, לעזאזל, לך להביא את ברטון.‬
‫קורבל רוצה לשאול אותו כמה שאלות.‬
‫לא.‬
‫ילד, הזקן ההוא אמר שהגעת לצומת בחייך.‬
‫אני חושב שהוא צדק לגמרי בעניין.‬
‫אלוהים, טומי, אתה צריך שאסביר לך את זה?‬
‫כן, אתה יכול לעשות פה את הדבר הנכון.‬
‫לקחת את קורבל ואותי לתחנה אזוקים כמו שני עבריינים.‬
‫ואז שלושתנו נציג לעולם את הסיפורים שלנו.‬
‫קורבל ואני נספר סיפור על כך שניסית להאשים אחרים בכישלונות שלך,‬
‫כמו שעושים בדרך כלל הצעירים חסרי האחריות.‬
‫רוצה מסטיק?‬
‫נלחצת, טומי.‬
‫המצאת איזה סיפור מזוין בלתי ייאמן,‬
‫שאני, השריף שבו קלנטון בחרה לארבע תקופות כהונה,‬
‫התנגשתי בניידת שלך באמצעות רכב שטח בלתי נראה,‬
‫ברחתי עם האסיר שלך,‬
‫הבאתי אותו הנה ושחררתי אותו בבית של קורבל פיקט.‬
‫אותו קורבל פיקט שנותן עבודה ל-50 עד 60 אחוזים מהתושבים כאן, בקלנטון.‬
‫ואז, טוב, זין, טומי, אפילו עכשיו אני מתבלבל.‬
‫אני מניח שאתה מבין לאן אני חותר פה.‬
‫קורבל ואני, אותנו משחררים בהתנצלויות מקרב לב.‬
‫אתה, במקרה הטוב, רק תאבד את המשרה שלך במשטרה.‬
‫למרות שעלולות להיות האשמות גם נגדך בהמשך.‬
‫מעצר שווא ודברים כאלה.‬
‫או ש... קיימת הדרך השנייה.‬
‫הדרך של ללכת-עם-זה-כדי-להסתדר,‬
‫שבה אתה ממשיך לבצע את העבודה הנהדרת שתמיד ביצעת כאיש חוק.‬
‫אולי אפילו תקבל עוד כמה אחריויות חדשות,‬
‫עם התגמולים המתאימים, כמובן.‬
‫או שתוכל לנסות להיות איש בוגר לשם שינוי מזוין.‬
‫אין לך ברירה. אתה מבין את זה, נכון?‬
‫משום שאולי הסיפור שלי לא אמיתי,‬
‫אבל הוא בהחלט נשמע אמיתי.‬
‫הוא ינצח את הסיפור שלך בכל פעם.‬
‫אז למה שלא נפסיק לבזבז זה לזה את הזמן‬
‫ואתה תלך להביא לי את ברטון פישר ואת אחותו הקטנה?‬
‫כפי שאת רואה, הם גילו את ההרחבות שלהם והשתמשו בהן במהירות ראויה להערצה.‬
‫הם יצרו רשת לשיתוף קלט חזותי ושמיעתי.‬
‫זה מצביע על חפיפה לשתלים המישושיים הבסיסיים שלהם.‬
‫איזה רושם הם עשו עלייך? כוונתי מבחינת אישיות.‬
‫אמיצים. אסרטיביים. החלטיים.‬
‫נראה שהאח הוא הצפוי והאמין מהשניים,‬
‫אבל הייתי נוטה קצת יותר לפנות לחבר שלו בעת משבר.‬
‫למה?‬
‫גברתי?‬
‫אם האח צפוי ואמין יותר, למה לפנות לחבר?‬
‫חסרים הנתונים המדויקים בעניין, המפקחת.‬
‫ההחלטה נעשתה ברשת העצבית שלי, מתחת לרמות ההכרה.‬
‫מעניין.‬
‫והאישה הצעירה?‬
‫היא נותרת שאלה פתוחה שאני מקווה לענות עליה בקרוב.‬
‫מה יש?‬
‫שריז ניולנד למטה, מבקשת לשוחח איתך.‬
‫ציפית לבואה?‬
‫חשפתי מעט את ביקורנו בביתו של זובוב,‬
‫כשאפשרתי מעקב אחרינו כשהגענו.‬
‫אבל בהחלט לא ציפיתי שד"ר ניולנד תגיב בכזו חריפות.‬
‫שתעלה, בבקשה. זו עומדת להיות פגישה אינפורמטיבית ביותר.‬
‫לוזר מזוין שכמוך.‬
‫איך אתה תחיה עם זה, לעזאזל?‬
‫כלומר, איך אתה תחיה עם זה, לעזאזל?‬
‫מה עכשיו?‬
‫עכשיו, נחכה.‬
‫נחכה למה?‬
‫אני צריך להרוג שני אנשים.‬
‫ומתברר שאחד מהם בדרכו הנה.‬
‫אתה מדבר על הילדים שלי, לא?‬
‫כן, גברתי. אני חושש שכן.‬
‫- אימא לא עונה. - גם ריס לא.‬
‫ריס. "אימא שלך מבקשת שתבוא בהקדם האפשרי."‬
‫- "אימא שלך"? - זה מוזר בטירוף.‬
‫אתה יכול להתחבר אליו?‬
‫- חרא. - מה?‬
‫אני לא קולט את הסימנים שלו.‬
‫אני כמעט מתפתה לקרוא למשטרה, המפקחת.‬
‫חוק עמק המוזרות אומר בבירור‬
‫שאסור לפריפראלים לפעול כישויות עצמאיות לעולם.‬
‫ביאטריס קיימת תחת סעיף ויתור מיוחד של חע"ה.‬
‫כמובן.‬
‫היא לא נראית כמו עבודה של מ"מ.‬
‫נעים להכיר, ביאטריס.‬
‫העונג כולו שלי, גברתי.‬
‫את יודעת מה מבהיל?‬
‫גילינו שהשפעה מתמשכת של הקופה היא שכיום, הרוב המכריע של הקוידים‬
‫שונו על מנת להידמות לקשר אישי נעדר.‬
‫אחים. עמיתים.‬
‫בדרך כלל לא הורים.‬
‫וזה מסקרן, לא?‬
‫כאילו יש משהו טבעי‬
‫באובדן אימא או אבא‬
‫שמקל על קבלת האובדן.‬
‫אבל ילד?‬
‫בת,‬
‫למשל?‬
‫אני ממש מצטערת, ביאטריס.‬
‫איאלץ לבקש ממך להיכבות עכשיו.‬
‫ובבקשה, מחקי את חמש הדקות האחרונות מזיכרונך.‬
‫נכבית. מתחילה מחיקה.‬
‫את מרוצה מעצמך?‬
‫אני סקרנית. למה את מחביאה את זה?‬
‫זה היה מסבך את הקשר בינינו.‬
‫כן, אני מניחה שכן.‬
‫למה את פה, דוקטור?‬
‫משהו יקר ערך נגנב ממני,‬
‫ואני מבקשת פיצוי מהחוק.‬
‫אני יודעת שזה מטריד אותך.‬
‫"מטריד"?‬
‫אני מבועת לחלוטין, לעזאזל.‬
‫אנחנו לא קוראים פה תיגר רק על הקלפט.‬
‫עכשיו גם המשטרה מעורבת,‬
‫וכל אחד מהם יכול לחסל אותנו באותה קלות...‬
‫אתה מבין מה עשויה להיות המשמעות של זה?‬
‫אנחנו היחידים שיודעים.‬
‫אליתה יודעת.‬
‫אליתה מתה.‬
‫או שהיא ירדה כל כך עמוק למחתרת, שזה היינו הך.‬
‫זה שלנו. על מגש של כסף.‬
‫איך נשיג גישה לחיידקים? איך ניצור רצף שלהם?‬
‫עלינו רק לשכור מישהו בבדל כדי...‬
‫בעצמו, יקירתי.‬
‫תגיד לי שזה לא יהיה חלק מההנאה שבדבר.‬
‫לגנוב את זה ממש מתחת לאף המזוין והיהיר ש...‬
‫יהירות היא סוג של טיפשות,‬
‫את לא חושבת?‬
‫זה עשוי להיות קצת יהיר, למשל,‬
‫אם מישהו יניח שהצופן שלו בלתי ניתן לפענוח,‬
‫בהתחשב בכך שמבחינה היסטורית,‬
‫כל צופן שאי פעם היה בלתי חדיר, כביכול,‬
‫למרבה האכזבה, מעולם לא נשאר כך במשך זמן רב.‬
‫רוץ לחדר העבודה של אבא. תביא לו סכין.‬
‫- איזה מהם? - לא משנה.‬
‫אני מוצא את עצמי בבעיה מסוימת.‬
‫חלק ממני, וזה טבעי, רוצה לחסל את שניכם.‬
‫אני מניח שאפשר לקרוא לו הילד שבתוכי.‬
‫סוער. רגזן. נקמן.‬
‫אבל החלק המיושב יותר שבי‬
‫מבין עד כמה אני זקוק לכם.‬
‫לכישורים שלכם, בהחלט.‬
‫ועכשיו, מתברר, שגם לסודות שלכם.‬
‫נוסף על כך, אני מחבב אתכם.‬
‫טוב, אותך, אאש.‬
‫עם אוסיאן, זה תלוי במצב הרוח שלי, אבל את,‬
‫יש לך לב של קלפט, גם אם את לא מבינה זאת.‬
‫גאה. ערמומי. אגרסיבי.‬
‫וכן, יהיר.‬
‫אז הכול לא ברור למדי...‬
‫לדאבוני.‬
‫מה עליי לעשות.‬
‫האהוב עליי.‬
‫והוא יפהפה, בני.‬
‫מותר לי לראות, אבא?‬
‫לא נראה לי. רוץ למטבח, האומנת הכינה פודינג.‬
‫- אני כל כך מצטער, אדוני. - שתוק, אוסיאן.‬
‫ספרי לי מה אתם זוממים, או שאהרוג אותו. יש לך עשר שניות.‬
‫אליתה חשבה שהיא עובדת עם אחיה של הפולט.‬
‫היא תכננה להוריד את קבצי מ"מ הגנובים לממשק המישושי שלו.‬
‫לאחסן אותם בבדל. במילים אחרות, במקום שבו לא יוכלו לאתר אותם.‬
‫די גאוני, אני מניחה שתסכים.‬
‫רק שהאחות שלטה בפריפראל,‬
‫ואין לה שתלים,‬
‫אז הקסדה תרגמה את הנתונים לדנ"א בקטריאלי.‬
‫החיידקים התיישבו במוח שלה.‬
‫מה קיוויתם לעשות בנתונים האלה?‬
‫למכור אותם למרבה במחיר.‬
‫אני לא מאמין לך.‬
‫לתת אותם לניאו-פרימים.‬
‫למה, לכל הרוחות המזוינות, תרצו לעשות את זה?‬
‫כדי שהם יוכלו לשרוף את העולם הזה ולבנות אחד חדש במקומו.‬
‫את שוטה.‬
‫שוטה רומנטית.‬
‫אם תנסו לבגוד בי שוב,‬
‫לא תהיה לי ברירה אלא לחתוך אתכם לחתיכות‬
‫ולתת ליפהפיים שלי לאכול אתכם.‬
‫אבל אני מעריך את יתר התוכנית.‬
‫בואו נמשיך, בסדר?‬
‫כל אחד מהווקטורים של הקופה‬
‫הפך לנשק בידי אותו משבש.‬
‫הטבע האנושי.‬
‫עכשיו, אולי הוא בא לידי ביטוי כאנוכיות‬
‫או כתאוות בצע או כטיפשות פשוטה,‬
‫אבל בבסיס, הכול הסתכם באותו תכונה,‬
‫התנגדות עיקשת ומלאת הרס עצמי‬
‫לפעולה למען טובת הכלל.‬
‫מותר לי?‬
‫בבקשה.‬
‫לפני כמה לילות, התבצעה פריצת נתונים קריטית במ"מ,‬
‫בידי עובדת של מ"מ‬
‫ופריפראל שהופעל מתוך בדל.‬
‫מאוחר יותר, נוכחות של אחד משותפיו של זובוב בזירת פשע‬
‫הקשורה לפריצה, מצביעה בבירור על מעורבות של קלפט.‬
‫אנחנו מאמינים שהמטרה שלהם הייתה‬
‫מנגנון ההתאמה העצבי שלנו,‬
‫שהוא, כפי שאת יודעת, שטח מחקר רגיש ביותר.‬
‫אז את אומרת לי שהנתונים שנגנבו מכם‬
‫מתעדים את קיומו של המנגנון הזה?‬
‫נכון.‬
‫וזה החשש שלך?‬
‫תגובה חריפה והתנכרות במקרה שהמידע יפורסם?‬
‫כמובן.‬
‫אבל יותר מכך, פריצה פוטנציאלית למנגנון‬
‫ושימוש בו למטרות פחות תמימות.‬
‫אפשרות שכבר מצויה בטכנולוגיה הזו.‬
‫ובכן, אני חושבת שתסכימי, המפקחת,‬
‫שפטיש הוא כלי שימושי מאוד.‬
‫הוא גם מסוגל להיות נשק קטלני בידיים הלא נכונות.‬
‫אם אינני טועה, נפגשת עם זובוב לא מזמן.‬
‫אני מתארת לעצמי שהיה לו סיפור מעניין למדי על ההרפתקאות האחרונות שלו בבדל של מ"מ.‬
‫"של מ"מ"? את טוענת לבעלות?‬
‫אני יצרתי אותו, לא?‬
‫לשימוש כמעבדה לפיתוח הטכנולוגיה הזו.‬
‫אני חושבת שאני לא צריכה להסביר לך כמה מסוכנת האפשרות‬
‫שהקלפט ישתלטו עליו.‬
‫מה את מבקשת ממני?‬
‫להרוס את משפחת זובוב,‬
‫את פלין פישר ואת כל מי שקשור אליהם.‬
‫פה ובבדל כאחד.‬
‫את גורמת לזה להישמע פשוט כל כך. כמו הנפת מטה קסם.‬
‫עלייך להודות שיש לכך תקדים.‬
‫משפחת סמסונוב.‬
‫השבט כולו‬
‫נמחה מעל פני האדמה. מחזה מעורר יראה.‬
‫זה היה מצב שונה לחלוטין.‬
‫באמת?‬
‫קריאה למרד? בהחלט.‬
‫"הסתה לאלימות נגד סמכות חוקית‬
‫"בכוונה להפיל אותה."‬
‫לו היה לי פטיש...‬
‫תצטרכי להפנים את המידע ולעכל אותו, כמובן.‬
‫אבל עלייך לדעת שאני חולקת את המידע הזה איתך‬
‫רק משום שאין לי ספק שאת מתוחכמת וחדת תפיסה מספיק‬
‫כדי להבין את כל מה שמונח על הכף.‬
‫בואי למאורה שלי בפעם הבאה.‬
‫לשתות תה, אם תרצי.‬
‫אתה עושה את זה בשביל כסף?‬
‫יש כסף על השולחן, אבל זו לא הסיבה שאני פה.‬
‫אז למה?‬
‫יש לי בת משלי.‬
‫אני רוצה להגן על חייה, אם אוכל.‬
‫מישהו מאיים לפגוע בה אם לא תהרוג את הילדים שלי.‬
‫זה מסכם את המצב.‬
‫אימא שלי הייתה אומרת, "רק שוטה רואה את העולם כ'כך-או-כך'".‬
‫וזו מחשבה פשוטה להפליא בשביל אנשים פשוטים שחיים במקום פשוט.‬
‫אבל לצערי, אין לזה תוקף כאן כרגע.‬
‫אתה מניח שיש רק שתי אפשרויות.‬
‫או שבתך מוכרחה למות, או שהילדים שלי, וזה סוף הסיפור.‬
‫את מנסה לומר שיש אפשרות נוספת?‬
‫כן.‬
‫אבל אני יודעת, רק מהקשבה‬
‫לקול שלך, שאתה לא אדם שישקול אותה.‬
‫נסי ותראי.‬
‫אתה יכול למות.‬
‫מה אתה עושה, לעזאזל? זין!‬
‫למה עצרנו?‬
‫מתאמנים לאט, פועלים מהר. עלינו לנתח ולפרש את המצב.‬
‫אם לא נמהר, אימא תהיה הבאה בתור.‬
‫יש שם רוצח, הוא טמן לנו מלכודת. אם ניכנס בחופזה, נמות.‬
‫ברטון...‬
‫זה הדבר המזוין היחיד שאני טוב בו,‬
‫אז כרגע אני צריך שתבטחי בי שאעשה את זה כמו שצריך.‬
‫זין.‬
‫קחי את אלה. לכי לשם, מסביב למכונית.‬
‫אז תני לי להבין.‬
‫העובדה שאני לא רוצה למות פה פירושה שאני שוטה?‬
‫לא רק שוטה.‬
‫גם פחדן.‬
‫ואנוכי.‬
‫אנוכי כל כך, שאתה רשע.‬
‫אני מתחיל להרגיש שאת לא מחבבת אותי במיוחד, גברת פישר.‬
‫רואה את שלוש חתימות החום?‬
‫ואת הקרה יותר על הרצפה?‬
‫זה ריס.‬
‫יש לנו את די-די, אימא שלכם והמטרה שלנו,‬
‫וזה קצת יותר מדי "אן-דן-דינו" בשבילי.‬
‫הוא כנראה מימין, אבל אני לא בטוחה.‬
‫עלינו לגרום לו לזוז.‬
‫תתחבר לריס ותפעיל את מערכת העצבים שלו.‬
‫עזוב שטויות. הוא יתחבר לגופה.‬
‫אם תגרום לו לעווית אולי הזקן יחשוב שהוא בחיים.‬
‫הוא ינסה לחסל אותו, ונוכל לירות בו.‬
‫אחי, אתה שומע? ליאון ירגיש בזה.‬
‫כן, וריס היה עושה את זה בשבילנו אם הוא היה במצבנו.‬
‫למה אתם עדיין מדברים? בואו נעשה את זה.‬
‫פלין, תגידי לנו כשהמטרה ברורה.‬
‫זה הוא, בתזוזה.‬
‫לבצע.‬
‫אימא!‬
‫לילה טוב.‬
‫אני זקוק לזקן הזה בחיים, דייוויס.‬
‫יש כמה דברים שהייתי רוצה לעשות לו.‬
‫אני מבין, קורבל.‬
‫אתה יודע שנעשה כמיטב יכולתנו.‬
‫היא הייתה אישה נפלאה, קורבל...‬
‫נראה לי שחשבתי על סיפור טוב, שריף.‬
‫אני רוצה לדעת מה דעתך עליו.‬
‫בוא נגיד שהזקן בא לפה‬
‫והרג את מרי.‬
‫מר פיקט התקשר למשטרה,‬
‫ואתה היית הראשון שהגיע לזירה.‬
‫אפילו אחרי ארבע תקופות כהונה‬
‫אתה עדיין לוקח את העבודה שלך ברצינות וכולנו מעריכים את זה.‬
‫טומי, מה לעזאזל אתה חושב שאתה...‬
‫הזקן עדיין היה פה,‬
‫חמוש באקדח גלוק 0.45.‬
‫כששלפת את הנשק שלך,‬
‫טוב, הוא פשוט ירה בך.‬
‫מספר פעמים, אני חושש.‬
‫בסדר, לאט-לאט. תירגע, טומי.‬
‫אני כבר רגוע מדי, שריף. זה מה שמפחיד אותי.‬
‫זה כמו שאמרת.‬
‫אין לי ממש ברירה, נכון?‬
‫טומי, לא!‬
‫איזה זין.‬
‫לא צפיתי את זה.‬
‫אפילו לא קרוב.‬
‫עכשיו,‬
‫הרוגע הזה שדיברת עליו?‬
‫אני חושב שמוטב שתוריד את האקדח שלך‬
‫עד שהוא יחזור,‬
‫כדי שנוכל לדבר על כך לעומק.‬
‫להגיע לאיזושהי הבנה.‬
‫לא נראה לי שהזקן ההוא היה משאיר אותך בחיים, מה אתה חושב?‬
‫מה שלא נראה לי‬
‫הוא שיש לך את הביצים שצריך בשביל להצליח בזה לבד, בחור.‬
‫או הכדורים.‬
‫מה זה אמור להיות, לעזאזל?‬
‫זה מין מכשיר מוזר, חתיכת חרא שחצן.‬
‫בפרק הבא של הפריפראל‬
‫אם תמותי, זה על אמת.‬
‫אם אמות, אציל את המשפחה שלי.‬
‫אני רוצה שתהרגי אותו.‬
‫וולף!‬
‫אספר לך הכול. על דברתי.‬
‫סגן? החובש מצא דופק.‬
‫אצל מי?‬
‫אנחנו זקוקים רק לסודות שבתוך ראשה של הבחורה.‬
‫לא!‬
‫תרגום כתוביות:אריאן הד‬
‫בקרת כתוביות דן שצברג‬