‫- כריסטי'ס, עיזבון משפחת וול,‬ ‫מכירה פומבית, 13/4/88, קולטי הרוחות -‬
‫אלינור וול הייתה אחת האמניות החשובות ביותר‬
‫באירופה של אחרי המלחמה.‬
‫אלינור נולדה בלונדון ב-1928,‬
‫והשתייכה לתנועה בשם "קולטי הרוחות",‬
‫קבוצה רדיקלית של אמנים אבסטרקטיים‬ ‫שפעלו גם כמדיומים‬
‫להעברת מסרים על-טבעיים מעולם הרוחות ומעבר.‬
‫- עולם הרוחות נחשף -‬
‫ב-1974, אלינור ואחותה קסנדרה‬
‫עברו לניו יורק והקימו את "גלריות וול",‬
‫שם הן הציגו את עבודותיהם‬ ‫של קולטי רוחות שחיו באמריקה.‬
‫כעת, כריסטי'ס מציע‬ ‫את אחד האוספים המהפנטים ביותר‬
‫שהופיע בשוק בשנים האחרונות.‬
‫כל הפריטים בקולקציית וול‬ ‫נבחרו בקפידה בידי האמנית‬
‫שחשה קשר רוחני או אישי חזק‬
‫לכל חפץ שהעניק לה השראה בעבודתה.‬
‫פריט 6758-א'. תמונת רוח מאת וילאם מאמלר.‬
‫"המדיומית פאני קונאנט ואחיה האובד", 1868.‬
‫פריט 6788-ב':‬
‫מזלג קול, מוצא בווארי, המאה ה-14.‬
‫פריט 5767-א':‬
‫סיכת שביט לנשים.‬
‫פלטינה, יהלומים וכארונייט.‬
‫פריט 7658-ב':‬
‫קערה, עיטור פנימי של שיני אדם, ואריחים.‬
‫דיוקן של קסנדרה וול, מאת אלינור וול,‬
‫אקרילי על בד, 1974.‬
‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫- קולטי הרוחות -‬
‫תישאר בחוץ.‬
‫הגעתם למארק היגינס מ"אותות מסתוריים".‬ ‫השאירו הודעה מפורטת ואחזור אליכם בהקדם.‬
‫היי, זה אני.‬
‫אז אני לא יכול להיכנס למרתף.‬
‫אף אחד מהטיפים שלך מרדיט לא עובדים,‬
‫אז אני סתם מכניס מספרים אקראיים.‬
‫אני אשלח לך תמונה של לוח המקשים.‬
‫אתה יכול למצוא אדם חי ואמיתי‬ ‫שיודע לפרוץ לדגם הזה?‬
‫טוב.‬
‫אתקשר אליך אחר כך.‬
‫דן?‬
‫שמך דן, נכון?‬
‫איך…‬
‫איך הגעת הנה?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫תגיד לי אתה.‬
‫דן.‬
‫הכול בסדר?‬
‫מה השעה?‬
‫קצת אחרי שמונה.‬
‫פשוט עמדת שם.‬
‫הלו?‬ ‫-עבדת פעם כמחלק עיתונים, דן?‬
‫הדבר הכי טוב בעבודה הזו הוא השגרה.‬
‫כל בוקר, בארבע וחצי,‬
‫הייתי צריך להגיע למרכז ההפצה‬ ‫ולאסוף את העותקים של ה"גאזט".‬
‫בחמש כבר הייתי על האופניים‬ ‫ובשש ורבע כולם כבר קיבלו את העיתונים שלהם.‬
‫כל המשלוחים הושלמו‬ ‫לפני שהשכנים שלי יצאו מהבית.‬
‫והעבודה שלי הושלמה.‬
‫לא העלית כלום היום.‬
‫איבדתי את תחושת הזמן.‬ ‫-אתה מרגיש בסדר? לשלוח רופא?‬
‫זריקת בי-12 נותנת לי אנרגיה.‬ ‫-בלי זריקות. אני אחזור לזה.‬
‫תה חם?‬
‫מיץ?‬
‫מרק עוף עם כדורי בשר חזיר מהמסעדה הסינית?‬
‫ויטמינים של משפחת קדמוני,‬ ‫אבל רק בצורת ברני?‬
‫אני בסדר.‬
‫אולי כדאי שאכין לך מיקסטייפ מרפא.‬
‫עם קולות של ציפורים ואניה‬
‫וקויאניסקאצי.‬
‫אני חושבת שאישאר עם התרגילים.‬
‫תרגילים?‬
‫כאילו, כשאני מתחילה להרגיש חרדה,‬ ‫אני סופרת לאחור ביפנית.‬
‫הרופא אומר שזה כמו לתת צעצוע לעיסה לכלב.‬
‫כן, גם לי יש תרגיל כזה.‬
‫הוא עוזר לי מאוד.‬
‫"על קסמים ועכברים"?‬
‫יש לי שיעורי בית. נקודות זכות לכיתת מדעים.‬
‫"חקר השביטים, כרך שש: קטלוג כוכבי שביט".‬
‫כוכבי שביט לא אמורים לבשר‬ ‫על סוף העולם או משהו?‬
‫את חושבת שזה מדע?‬
‫אולי.‬
‫אני כותבת על כוכב השביט כארון.‬
‫הוא היה מפורסם מאוד פעם.‬
‫נכתבו עליו שירים והכול, אבל…‬
‫לפעמים שביטים מתחילים להתפרק‬ ‫לחלקים קטנים יותר ויותר‬
‫עד שהם פשוט… נעלמים.‬
‫נשמע בודד.‬
‫אלה סלעי חלל, לא אנשים.‬
‫בכל מקרה, בעוד כמה שבועות‬ ‫ניתן יהיה לראות אותו.‬
‫סמואל קנה לי טלסקופ חדש, רואה?‬ ‫אוריון סקייקווסט.‬
‫נסתכל דרכו יחד.‬
‫וואו.‬
‫מל, יש לנו ריאיון.‬
‫היי, ילדה.‬
‫היי.‬
‫את תהיי בסדר לבדך?‬
‫אני אהיה בסדר גמור.‬
‫אני לא מאמינה. אלה שיניים?‬
‫זו הייתה עסקת חליפין.‬ ‫תמורת "רוח עורב מספר שבע" של אלינור.‬
‫יצירה נפלאה. שווה הרבה יותר מהקערה.‬
‫אבל אלינור התעקשה.‬
‫נכון שהיא הייתה יפהפייה?‬
‫ומתי את ואחותך עברתן אל ויסר?‬
‫ב-1974. אלינור מצאה את הדירה.‬
‫היא חשבה שהיא רוחנית מאוד.‬
‫המקום הזה?‬
‫רוחני?‬
‫היא תמיד ראתה מעבר, יקירתי.‬
‫וכמובן ששכר הדירה התאים לנו.‬ ‫-כל זה בטח עלה הון.‬
‫אה, אלה? מאמצע המאה. אין להם תחליף.‬
‫מה זה?‬
‫מכירת בזק?‬
‫אחרי שהיא מתה, העמדתי הכול למכירה פומבית.‬
‫אבל לא יכולתי בסוף לעשות את זה.‬
‫אלינור אהבה את החפצים שלה.‬
‫עכשיו אני מוכרת כמה פריטים פה ושם‬ ‫כשאני צריכה.‬
‫הדברים האלה פשוט מדהימים.‬
‫יחיד במינו.‬
‫ממוצא אסטוני, אני חושבת.‬
‫מה יש בפנים?‬
‫פסל.‬
‫יצירה מרשימה,‬ ‫אבל אני חוששת שאיבדתי את המפתח.‬
‫מיס וול, את מוצאת משהו רוחני בבניין ויסר?‬
‫קראי לי קסנדרה, בבקשה.‬
‫או שאולי חלק מהדיירים האחרים‬ ‫מוצאים בו משהו רוחני?‬
‫כמו הקבוצה שנפגשת במועדון הדיירים?‬
‫את שואלת לגבי הכת.‬
‫היי, קס?‬
‫זאת את?‬
‫אה, זה צויר ממש בדירה הזו.‬
‫לאלינור הייתה דרך מיוחדת לראות אותי.‬
‫היא השתייכה לקבוצת אמנים‬
‫שקראו לעצמם "קולטי הרוחות".‬
‫הם האמינו שבריות מסתוריות‬ ‫דיברו דרכם כדי להביא לעולם אמנות.‬
‫ויופי. ואמת.‬
‫היו שכינו אותם "כת". על זה את שואלת?‬
‫לא.‬
‫לא, לא על זה.‬
‫את יודעת, זה היה מיוחד‬ ‫לצפות בה כשהיא יוצרת.‬
‫לא היה לך מושג מה משיכות המכחול שלה יחשפו.‬
‫לא הייתה שום ודאות‬ ‫לגבי עם מי או עם מה היא תקשרה.‬
‫את לא יכולה להתחיל לדמיין‬ ‫את העולמות שעוד לא גילינו.‬
‫אני רק מקווה שאלינור שלי מחכה לי באחד מהם.‬
‫זה אותו תליון?‬
‫כן.‬
‫הוא עשוי מכארונייט.‬
‫חומר נדיר מאוד.‬
‫אומרים שהוא הגיע מכוכב שביט.‬
‫השחור מדהים.‬
‫אלינור ערבבה את הצבעים שלה בעצמה.‬
‫אה, חכי רגע.‬
‫כן, הנה.‬
‫קחי את זה.‬
‫עדיף שיימצא לו שימוש מאשר שיירקב כאן.‬
‫ברצינות?‬
‫אלינור הייתה רוצה שתקבלי אותו.‬
‫תודה.‬
‫אה, אולי קס הכירה את אמא שלך.‬ ‫-אנאבל.‬
‫אם את רוצה משהו, את צריכה לשאול, נכון?‬
‫היא מחפשת את האמא הנוטשת שלה, ג'וליה בנט.‬
‫מצלצל לך מוכר?‬
‫את יודעת, הזיכרון שלי הוא לא מה שהיה פעם.‬
‫אני עורכת כאן ארוחה חגיגית מחר בערב,‬
‫כאות תודה לקונה שלי.‬
‫אולי תבואי?‬
‫יהיו כאן הרבה דיירים ותיקים.‬
‫אני בטוחה שמישהו יכיר את ג'וליה.‬
‫אוקיי.‬
‫אולי אני אוכל ליצור משהו עם הצבע הזה.‬
‫כמו אלינור ומשיכות מכחול הרפאים שלה.‬
‫ברור שהיא לא התגברה על המוות של אחותה.‬
‫מלודי.‬
‫הן היו מאהבות, לא אחיות.‬
‫מה?‬
‫כן, קסנדרה אימצה את שם המשפחה שלה‬ ‫כדי שהן ייראו כאחיות.‬
‫אלינור הטביעה את עצמה.‬
‫את יודעת, בנהר ההדסון.‬
‫הגופה נשטפה לחוף רק אחרי שבוע.‬
‫אה, היי.‬
‫הנה את.‬
‫הלכת לדבר עם ג'ס?‬
‫כן, אני…‬
‫הבאתי לה כל מיני דברים.‬
‫ממתקים ומגזינים וזה.‬
‫תודה.‬
‫על מה שעשית.‬
‫על זה שעצרת את זה ו…‬ ‫שהבאת אותה לרופא אמיתי.‬
‫הייתי צריך לעשות את זה קודם.‬
‫פשוט…‬
‫פשוט תהיתי אם המפתח הזה עדיין אצלך, או ש…‬
‫אוי, שיט. כן, אני אביא אותו.‬
‫את אנאבל, נכון?‬
‫הו, לא. את… את גם עושה סרטים?‬
‫הנה מה שאני סקרנית לגביו.‬
‫מה הקטע עם המקהלה השטנית אחרי חצות?‬
‫סליחה?‬
‫במועדון הדיירים לפני כמה לילות?‬ ‫אתה וכמה חברים,‬
‫שרתם את השירים שנחתכו מ"ישו כוכב עליון"?‬
‫מלודי לא יכלה לישון והיא יצאה לטייל…‬ ‫-כן, תמרה הרגישה…‬
‫טוב, היא לא…‬ ‫היא לא חשבה שההופעה שלה הייתה מוצלחת,‬
‫אז היא רצתה לנסות חומר חדש…‬
‫חומר חדש, כן.‬
‫ככה הילדים קוראים לזה היום?‬
‫היא האקסית שלי, ו…‬
‫שתינו יותר מדי‬ ‫מהיין האדום הנורא שהיא שותה ו…‬
‫זה בסדר.‬
‫זה לא משנה.‬
‫זה כן משנה.‬
‫זה משנה.‬
‫אני מצטער.‬
‫ו…‬
‫תניחי לזה, אנאבל.‬
‫תניחי לזה.‬
‫הלו?‬
‫תיכנס וסגור את הדלת.‬
‫רוצה לשמוע סיפור רפאים?‬
‫אין רוחות רפאים.‬
‫אבא אומר שכן.‬
‫באמת?‬
‫הוא אמר לך את זה?‬
‫הוא אומר שהן בכל מקום.‬
‫את ראית רוח פעם?‬
‫אני רואה אותן כל הזמן.‬
‫אתה לא?‬
‫אל תפחד.‬
‫הן פשוט… אבודות.‬
‫הן לא יודעות לאן ללכת.‬
‫אתה כתבת בכל המחברות האלה?‬
‫לא.‬
‫אז מי כתב?‬
‫אני לא יודע.‬
‫"יום שני, 23 באפריל.‬
‫"בבית המשפט, לוויניה מציגה את קולין‬
‫לפרקליט החדש שמייצג את דיליה.‬
‫קרייטון, מארץ דרום אמריקאית שנותרה חשאית,‬
‫מתמחה בהגנה על אנשים בעלי דיבוק שדים‬
‫שהואשמו בתקיפה וחבלה."‬
‫מישהו כאן אוהב מאוד אופרות סבון.‬
‫מה את עושה כאן?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫מאיפה השגת את זה?‬
‫זה היה כאן על המיטה.‬
‫לא, זה בלתי אפשרי. אני…‬
‫מעולם לא הייתי כאן. זה לא החדר שלי.‬
‫מה זה?‬
‫שום דבר.‬
‫זה…‬
‫זאת קלטת.‬
‫שאבא שלי הכין לי.‬
‫הוא נהג לאסוף סרטי 16 מ"מ.‬
‫קנה אותם בשוקי פשפשים,‬ ‫דברים כמו "פלאש גורדון".‬
‫"ג'ייסון והארגונאוטים".‬
‫"המסע השביעי של סינבד".‬
‫ראית פעם את "ריקוד השלדים"?‬
‫עם השלדים שיוצאים מתוך הקברים?‬
‫בכל מקרה…‬
‫הוא הכין קלטת מהקטעים שאני הכי אוהב ו…‬
‫נתן לי אותה ליום ההולדת.‬
‫מה קרה לה?‬
‫ריסקתי אותה עם מחבט בייסבול.‬
‫אחרי שהוא מת, אני…‬
‫גיליתי שהוא לא היה מי שחשבתי שהוא היה,‬
‫אבל זה היה…‬
‫כן, זה הדבר היחיד שהיה לי ממנו,‬ ‫אז שמרתי את הרסיסים.‬
‫אמא שלי השאירה אותי בכנסייה‬ ‫כשהייתי תינוקת.‬
‫עם הטבעת הזו סביב הצוואר שלי.‬
‫זרקתי אותה לפח כל כך הרבה פעמים, אבל…‬
‫הוצאתי אותה כל פעם מחדש.‬
‫אני מניחה שחשבתי שאם אחזיק בה, אז…‬
‫אולי אוכל לסלוח לה יום אחד.‬
‫וסלחת לה?‬
‫עדיין לא, אני מניחה.‬
‫מה איתך?‬
‫האמת היא שאת מכירה אותו.‬
‫את אבא שלך?‬
‫סטיבן טרנר.‬
‫ד"ר טרנר?‬
‫לא, לא נראה לי…‬
‫לא, זה לא ייתכן, כי הבן שלו הוא רק בן…‬
‫בכל מקרה, אמרת שאבא שלך מת,‬ ‫אז ד"ר טרנר לא יכול להיות…‬
‫דן?‬
‫מלודי?‬
‫- ת. בלואס -‬
‫מי אתה לעזאזל, ת. בלואס?‬
‫לעזאזל.‬
‫- ס. טרנר -‬
‫- רישיון נהיגה של מדינת ניו יורק‬ ‫סטיבן טרנר -‬
‫- תדר המחשבה: -‬
‫- תפעול ויברציות‬ ‫כאמצעי ליצירת גשר בין-ממדי -‬
‫- הזיות וחוויות על-חושיות‬ ‫מאת ס. נת'ניאל טרנר -‬
‫"תפיסת העל-טבעי‬ ‫בקרב מבוגרים ללא סכיזופרניה"?‬
‫אבא שלך כתב עבור‬ ‫כתבי עת פאראפסיכולוגיים.‬
‫ידעת שהוא התעניין בשיט על-טבעי?‬
‫לא.‬
‫טוב, אולי זה מה שסיבך אותו בצרות במחלקה.‬
‫וזה בולשיט אם אתה שואל אותי.‬ ‫מה כל כך נורא בראש פתוח?‬
‫כן, אולי.‬
‫בסדר. טוב, אחפש דברים אחרים שהוא כתב.‬
‫מה עוד מצאת?‬
‫כמה דברים מבניין ויסר.‬
‫בגדים, תמונות, ספרים, הכול ארוז ומתויג.‬
‫עם סימני נזק של מים ושל אש.‬
‫אולי זו ראיה בתביעה כלשהי.‬
‫מצאת משהו מהדברים של מלודי?‬
‫כן, מצאתי את הטבעת שלה.‬
‫ומצאתי את היומן שלה.‬
‫- סטיבן טרנר‬ ‫גרייסמיר רואד 6708, טארי טאון -‬
‫היי, איך פיצחת את הקוד?‬
‫זוכר את המחברת שמצאתי בחדר המנוחה?‬
‫זאת עם עלילות אופרות הסבון?‬
‫מצאתי עוד כאלה באחד מחדרי השינה האחרים.‬
‫עוד הרבה.‬
‫בטח נכתבו על ידי מישהו אחר שעבד כאן.‬
‫אז… מה הוא עשה שם? צפה באופרות סבון?‬
‫אני לא יודע. אבל הקוד מופיע באחד הספרים.‬ ‫הוא בטח גם חיטט במרתף.‬
‫"ת. בלואס".‬ ‫היי, תוכל לאתר אותו? תגלה מה הוא יודע?‬
‫כן, אראה מה אוכל למצוא.‬
‫אתה…‬
‫הכול בסדר? אתה בסדר?‬
‫אני יודע שאתה מקווה‬ ‫שמלודי יצאה מזה בחיים, אז…‬
‫אם תרצה לדבר…‬ ‫-אני בסדר, תודה.‬
‫בהצלחה עם התוכנית הערב.‬
‫הלו?‬
‫לך תזדיין. אני רק מנסה להיות רגיש.‬
‫מקום נהדר.‬
‫באת ל"אותות מסתוריים"?‬
‫מתחילים ב-20:00.‬ ‫אתה יכול להשיג כרטיסים בכניסה.‬
‫יש כאן אווירה היסטורית אמיתית.‬
‫המון אפשרויות.‬
‫תודה. הבניין שייך לאבא שלי.‬
‫אם זה מה שאתה שואל, הוא לא למכירה.‬
‫הכול למכירה, מארק.‬
‫וירג'יל דוונפורט.‬
‫תענוג לפגוש סוף סוף את החבר הכי טוב של דן.‬
‫בסדר.‬
‫אם לא מפריע לך שאני אומר,‬ ‫אתה ודן מהווים זוג מוזר.‬
‫אני חושב שזה נהדר שיש לו מישהו כמוך‬ ‫שיוציא אותו מהקונכייה שלו,‬
‫אבל אני לא מבין מה אתה מקבל מזה,‬
‫מישהו עם אישיות מוחצנת כמו שלך.‬
‫מי אמר שאני צריך לקבל מזה משהו?‬
‫הטבע האנושי, אני מניח.‬
‫יש לי חזרה טכנית בעוד עשר דקות.‬ ‫הצלחת להיכנס, אז תצליח גם לצאת.‬
‫תן לי להתוודות, מארק.‬
‫אני כאן כי אני דואג לדן.‬
‫קיוויתי שנוכל לדבר‬ ‫על האופן שבו הוא מתמודד עם הבידוד שלו.‬
‫מאיפה לי לדעת, לעזאזל?‬
‫סליחה, הייתי צריך להגיד מראש‬
‫שאני יודע שאתה בקשר איתו.‬
‫חשבתי שאולי תוכל לספק נקודת מבט‬ ‫על בריאותו הנפשית.‬
‫אין לי מושג על מה אתה מדבר.‬
‫דן שהה שמונה שבועות‬ ‫במרכז טיפולים בוורמונט בשנה שעברה‬
‫על… חשבונך.‬
‫על חשבון אבא שלך, בעצם.‬
‫התמוטטות עצבים כלשהי, נכון?‬ ‫בגלל מערכת יחסים?‬
‫זה לא היה בגלל הפרידה, בסדר?‬
‫כל העניין עם ג'יל‬ ‫הציף הרבה חרא ישן של המשפחה.‬
‫בעיות נטישה. הוא לא אכל, הוא לא ישן.‬
‫כשמצאתי אותו, הוא היה במצב רע,‬
‫והוא הסכים לאשפז את עצמו ולהשיג עזרה.‬
‫אני מודאג, מארק.‬
‫אני מחבב את דן.‬
‫אם יש לך אינדיקציה כלשהי‬ ‫שהוא בדרך להתמוטטות נוספת, אני…‬
‫אודה לך מאוד אם תאפשר לי…‬
‫לעזור לו.‬
‫אשמח לפצות אותך על עזרתך, כמובן.‬
‫אתה רוצה מרגל.‬
‫אנחנו באותו צד.‬
‫לך תזדיין.‬
‫טוב, תודה שהקשבת לי.‬
‫אתן לך לערוך את החזרה.‬
‫למה מלודי פנדרס והקלטות שלה חשובים כל כך?‬
‫מאה אלף דולר כדי לשחזר איזה פרויקט לימודי?‬
‫מה לעזאזל אתה מצפה למצוא?‬
‫המידע הזה חסוי.‬
‫תתקשר מתי שתרצה.‬
‫אלוהים. זה לא פשוט מדהים?‬
‫אני מרגישה שאני נוסעת בזמן.‬
‫הצבע הזה הוא כמו שער לנשמה של אלינור.‬
‫זה מה שאת לובשת?‬
‫מי מככב בחלומות הסקס שלך בימינו?‬
‫זה סטינג, או, כאילו,‬
‫אחד הסטודנטים המזוקנים‬ ‫מהמחלקה לאנתרופולוגיה?‬
‫אולי ד"ר סטיבן טרנר?‬
‫אלה לא חלומות סקס.‬
‫אלה סתם…‬
‫לא יודעת מה הם, הם סתם…‬
‫שיחות.‬
‫את מתכוננת או לא?‬ ‫-אפגוש אותך שם.‬
‫באיחור של עשרים דקות, כמו בנאדם נורמלי.‬
‫מה את עושה כאן?‬
‫קסנדרה רצתה אנרגיה צעירה במסיבה.‬
‫מה שזה לא אומר.‬
‫היא משלמת לי עשרה דולר לשעה.‬ ‫-גדול.‬
‫זה נראה טוב עלייך.‬
‫קסנדרה השאילה לי אותו.‬
‫הבאת את המצלמה שלך.‬
‫אני מקווה שלא אכפת לך.‬
‫אל תדברי שטויות.‬
‫כולנו שחקנים, אם נודה בכך או לא.‬
‫ואיפה אנאבל שלך?‬
‫היא תגיע.‬
‫טוב, שנשים קצת מוזיקה?‬
‫הלן.‬
‫יקירתי…‬ ‫-היי.‬
‫זאת פטרישיה. היא אמרה‬ ‫שלא יהיה לה אכפת להתראיין.‬
‫את יכולה להביט ישר אליי.‬
‫פטרישיה מרסטון. דירה 3-ב'.‬
‫כמה זמן את גרה בוויסר?‬
‫הרבה זמן. מאז 62'.‬
‫זו הייתה הדירה האמיתית הראשונה שלי‬ ‫אחרי ביה"ס למזכירות.‬
‫אני בפנסיה עכשיו.‬ ‫אני נשארת בבית ומקליטה דברים.‬
‫מקליטה?‬
‫סיפורים, בעיקר.‬
‫אופרות סבון, מותק, אבל גם דברים אחרים.‬
‫אני מקליטה כמה שאני יכולה.‬ ‫התחלתי עם מכשיר בטאמקס נחמד,‬
‫ועכשיו יש לי שני מכשירי VHS משוכללים.‬
‫אני מרגישה כאילו…‬
‫שיש להם מסר בשבילי.‬
‫למי יש מסר?‬
‫אסור לי לומר.‬
‫אני יכולה לשאול אותך לגבי דיירת?‬
‫את זוכרת מישהי בשם ג'וליה בנט?‬
‫מ"פורט צ'רלס"? הייתה לה תאומה בשם פנלופי?‬
‫הלן יאנג, 5-א'.‬
‫אני פסלת.‬
‫אני מעצבת בעיקר מסכות.‬
‫אני עובדת עם תמרה. את מכירה אותה?‬
‫הכנת את המסכות למופע שלה.‬
‫לאופרה שלה.‬
‫כן.‬
‫וגם את חברה באגודה ההיסטורית?‬
‫שנפגשת במועדון הדיירים?‬
‫אני הולכת להתמנגל.‬
‫פטרישיה סיפרה לך על הקלטות שלה?‬
‫כמה שעות זה צריך להיות? כלומר, עשר שנים?‬
‫יש לה יחידת אחסון בקווינס.‬
‫לפעמים היא שולחת אותי במונית‬ ‫שאביא לשם קופסאות.‬
‫מצאתי את האורחת שלך בחוץ.‬
‫סליחה, שכחתי את הקוד.‬ ‫-איווי.‬
‫כולם?‬
‫זו…‬
‫איווי קרסט.‬
‫איווי היא שחקנית שכרגע מככבת‬
‫ב"שלוש בנות" באוף ברודוויי.‬ ‫-איווי קרסט?‬
‫מה את עושה שם לעזאזל?‬
‫היא קנתה שני ציורים של אלינור היקרה,‬ ‫ואני לא חושבת שהם יכלו למצוא בית טוב יותר.‬
‫תודה.‬
‫זה תענוג להיות פה ולפגוש את כולכם.‬
‫שנאכל?‬ ‫-כן.‬
‫אני משתמשת בתא המילוט. תכייפי עם הזקנים.‬
‫תמיד מצאתי…‬
‫את עבודתה של אלינור מרתקת.‬
‫הרעיון שיש רוחות סביבנו,‬
‫שמדברות אלינו, שמדברות דרכינו.‬
‫אני מרגישה ככה כשאני על הבמה.‬
‫אני אדם מאוד רוחני.‬
‫קסנדרה בדרך כלל לא מרשה לגברים להישאר,‬ ‫אז לא יכולתי לסרב.‬
‫מצטער שאת צריכה לשבת לידי כל הלילה.‬
‫זה בסדר.‬
‫אני לא יודעת כמה מכם‬ ‫יודעים את זה על איווי,‬
‫אבל אבא שלה היה ויליאם קרסט המנוח.‬
‫אהבתי אותו ב"פנטסמגוריה".‬
‫ערוץ 7 נהג להקרין אותו אחר הצהריים‬ ‫בכל יום שישי בחודש אוקטובר.‬
‫גם אני אוהבת את הסרט הזה.‬
‫זה נכון שהוא יצר תוכנית טלוויזיה‬ ‫שמעולם לא שודרה?‬
‫"המעגל", כן.‬
‫אני חוששת שכל החומר המצולם‬ ‫אבד אחרי התאונה.‬
‫שכרנו חוקרים כדי לחפש אותו, אבל ללא הצלחה.‬
‫שמעתי ש"המעגל" נוצרה בהשראת סרט סנאף.‬ ‫נכון או לא נכון?‬
‫נכון.‬
‫מסתבר שאבא הלך לאיזו מסיבת רווקים.‬
‫איזה בית ישן בהוליווד הילס. יוקרתי מאוד.‬
‫היו שם כל מיני חברים באגודות לתורת הנסתר.‬
‫לוס אנג'לס היתה פעם הבירה של העולם המיסטי,‬ ‫אתם יודעים.‬
‫אחרי ארוחת הערב, עיניהם כוסו‬
‫והם הובלו מאזור הקניונים לבונקר תת-קרקעי,‬
‫לאחר שהם נשבעו לשמור על סודיות,‬ ‫הם צפו בסרט.‬
‫על מה היה הסרט?‬
‫אמא די בטוחה שזו הייתה מתיחה,‬
‫אבל מסתבר שזה היה סוג של טקס העלאת קורבן.‬
‫אכזרי מאוד.‬
‫בכל מקרה, זה סיפק השראה לאבא‬ ‫ליצור את "המעגל".‬
‫כל שיש לנו אלה התסריטים, כמובן, אבל…‬
‫אני בטוחה שזה היה מבריק.‬ ‫כל מה שהוא עשה היה מבריק.‬
‫ואת יודעת לכבוד מי נערכה מסיבת הרווקים?‬
‫אני לא זוכרת.‬
‫אולי אחד האורחים האחרים שם?‬ ‫-לא.‬
‫לא, חוששתני שלא.‬
‫ואת בטוחה שלא קיים עותק של הסרט?‬
‫אולי ויליאם מצא עותק‬ ‫ושמר אותו בין החפצים שלו?‬
‫לא שידוע לי.‬
‫למרות ש…‬ ‫רבים מחפציו הלכו לאיבוד אחרי התאונה.‬
‫תמיד קיווינו…‬ ‫-זו הייתה התאבדות.‬
‫לא?‬
‫לא תאונה.‬
‫תמרה.‬
‫אלוהים.‬
‫סליחה.‬
‫אסור לי לשתות שמפניה.‬
‫לא, זה נכון.‬
‫זה מה שהם אומרים. התאבדות.‬
‫אני רק…‬
‫הוא לא היה נוטש אותנו ככה, פשוט לא.‬ ‫הוא אהב אותנו.‬
‫הו, לא, כמובן שלא.‬
‫לא.‬
‫אולי ישנה דרך‬
‫שבה תוכלי לדבר איתו שוב מהעולם שמעבר.‬
‫מה זאת אומרת?‬ ‫-ובכן…‬
‫ביאטריס שכאן היא מדיומית מוכשרת מאוד.‬
‫היא עזרה לי לדבר עם אלינור שלי פעמים רבות.‬
‫זו נחמה גדולה.‬
‫אולי, אם תרצי לנסות,‬
‫ואם ביאטריס תהיה מוכנה…?‬
‫יהיה לי לעונג לנסות וליצור קשר.‬
‫סיאנס?‬
‫כן.‬
‫כן, בבקשה.‬ ‫-בואו נפנה מקום.‬
‫יש לי המון נרות.‬
‫הנה.‬
‫אז זה הרגל אצלך?‬
‫לא, אני רק…‬
‫קסנדרה אמרה שהיא תפתח אותו בשבילי, אז…‬
‫זה דיוקן עצמי.‬
‫זה נפלא.‬
‫תביא את מזלגות הקול האלה.‬
‫נועו בינינו, רוחות.‬
‫כולכן מתקבלות בברכה.‬
‫תנו למתים להיות עימנו.‬
‫כולם מבקשים לעבור.‬
‫ויליאם קרסט.‬
‫אנו קוראים לך כעת.‬
‫איווי מחכה.‬
‫ויליאם קרסט.‬
‫אנו קוראים לך כעת.‬
‫איווי מחכה.‬
‫תשאלי אותו משהו.‬
‫קדימה.‬
‫אבא?‬
‫אתה שם?‬
‫את צריכה לשאול משהו שרק הוא ידע.‬
‫אתה זוכר את יום ההולדת השישי שלי?‬
‫ירד שלג, ואף אחד לא בא למסיבה שלי.‬
‫נתת לי ספר.‬
‫"אני אף אחד.‬
‫מי את?‬
‫גם את אף אחד?‬
‫אז אנחנו שניים.‬
‫אל תגלי.‬
‫הם ידברו, את יודעת."‬
‫אמילי דיקינסון.‬
‫כן. אוי, אלוהים.‬
‫תשאלי אותו על הסרט.‬
‫מה?‬
‫הסרט. סרט הסנאף.‬
‫אבא.‬
‫אתה זוכר את הסרט?‬
‫הסרט הנורא הזה?‬
‫מהמסיבה?‬
‫אתה זוכר של מי הייתה המסיבה?‬
‫קרופורד.‬
‫דוד פיטר?‬
‫פיטר קרופורד. הסנדק שלי.‬
‫לא הייתי מנחשת.‬
‫תשאלי אותו אם הוא מצא עותק.‬
‫תשאלי אותו.‬
‫האם אי פעם מצאת עותק? של הסרט?‬
‫תתרחקי.‬
‫תתרחקי מ…‬
‫אני מצטערת.‬
‫איבדתי אותו.‬
‫אולי תנסי שוב.‬
‫לא.‬
‫זה בסדר.‬
‫הכול בסדר.‬
‫מה לגבייך, מלודי?‬
‫מה?‬
‫יש מישהו שתרצי ליצור איתו קשר?‬
‫לא.‬
‫אמא שלך?‬
‫לא.‬
‫היא לא מתה.‬
‫את לא יודעת את זה בוודאות.‬
‫ג'וליה בנט.‬
‫הטבעת הזאת הייתה שלה.‬
‫ג'וליה בנט.‬
‫אנחנו קוראים לך כעת.‬
‫מלודי מחכה.‬
‫ג'וליה בנט?‬
‫אנחנו קוראים לך כעת.‬
‫מלודי מחכה.‬
‫הבת שלך מחכה.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני חוששת שאני לא חשה בנוכחותה‬ ‫בממלכת המתים.‬
‫רגע.‬
‫מישהו אחר…‬
‫מי זאת?‬
‫במה אתה צופה?‬
‫שום דבר. אני רק עובד על צילומים.‬
‫אתה קולנוען?‬
‫לא.‬
‫לא, אני…‬
‫אני משחזר את זה.‬
‫זה מה שאני עושה.‬
‫סרטים, קלטות, תמונות.‬
‫דברים שניזוקו, אבדו או נשכחו.‬
‫אני מחזיר אותם.‬
‫אני מכירה אותה.‬
‫או שהכרתי אותה. אני…‬
‫אני פשוט לא זוכרת את השם שלה.‬
‫את זוכרת את השם שלי?‬
‫דן.‬
‫קוראים לך דן.‬
‫אתה גר בוויסר.‬ ‫-לא, אני לא.‬
‫מעולם לא הייתי בוויסר.‬
‫נפגשנו במועדון הדיירים.‬
‫זה בלתי אפשרי. אני גר כאן.‬
‫אז איפה נפגשנו?‬
‫אני לא בטוח.‬
‫אני אמורה לבקש ממך משהו.‬
‫מה?‬
‫אני אמורה לבקש ממך עזרה.‬
‫טוב, איזו מין עזרה?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫הכול מבולבל לי בראש.‬
‫זה בסדר.‬
‫זה בסדר. הכול בסדר.‬
‫אני רוצה לעזור. רק תגידי לי איך.‬
‫מה זה?‬
‫לקחת את המחברת שלי?‬
‫מה עשית לה?‬
‫שום דבר.‬
‫מצאתי אותה ככה.‬
‫גנבת את הטבעת שלי?‬
‫למה? אני לא מבינה.‬
‫איך יש לך את הדברים שלי?‬ ‫מאיפה השגת אותם?‬
‫מה לעזאזל קורה פה?‬
‫אל תפחד.‬
‫הן פשוט…‬
‫אבודות.‬
‫הן לא יודעות לאן ללכת.‬
‫את מתה, מלודי.‬
‫מה?‬
‫מת בשרפה בוויסר.‬
‫לפני 25 שנה. אני מצטער.‬
‫אתה משוגע?‬
‫הצילומים שאני עובד עליהם‬
‫אלה הצילומים שלך.‬
‫קלטות שצילמת כשגרת שם.‬
‫אני רק מנסה להבין מה קרה לך.‬
‫לא.‬
‫איך הכרת את אבא שלי.‬
‫מה גרם לשרפה.‬
‫האם אי פעם מצאת את אמא שלך.‬ ‫-מה הבעיה שלך, לעזאזל?‬
‫אני מנסה לעזור.‬
‫כמו שביקשת.‬
‫את אבודה. את לא יודעת לאן ללכת.‬
‫אני לא מתה לעזאזל!‬
‫מישהו אחר…‬
‫אני יכול לצאת כדי לא להפריע.‬
‫גם אני.‬
‫אני חדש.‬
‫אני יודע שאת אדם טוב ושאכפת לך מאנשים.‬
‫את מנסה לגרום להם לחוש בטוחים.‬
‫זה פיצ'ר, לא באג.‬
‫הייתי ממש צריכה לשמוע את זה. אז, תודה.‬
‫על לא דבר.‬
‫אני לא מבינה מה קורה כאן.‬
‫השיחה הזאת באמת מתרחשת?‬
‫מה את עושה?‬
‫למה שהיא לא תתרחש?‬
‫מה את עושה? איפה שמעת את זה?‬ ‫מאיפה את יודעת את זה?‬
‫אני אמורה לבקש ממך עזרה.‬
‫איזו מין עזרה?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫הכול מבולבל לי בראש.‬
‫לקחת את המחברת שלי.‬ ‫-מה לעזאזל?‬
‫מה לעזאזל קורה פה?‬
‫את מתה.‬
‫את לא יכולה לדעת את זה.‬
‫את לא יכולה לדעת על מה אני חולמת,‬ ‫מה נמצא אצלי בראש.‬
‫זה אמיתי.‬
‫מת בשרפה.‬
‫בוויסר. לפני 25 שנה.‬
‫אני מצטער.‬
‫השתגעת?‬
‫אני יכול להציל אותה.‬
‫יש זמן.‬
‫היא לא חייבת למות.‬ ‫-טוב, לאט.‬
‫השיחות היו אמיתיות, מארק.‬ ‫לא חלמתי. הן אמיתיות.‬
‫דן, על מה אתה מדבר?‬ ‫-על מלודי.‬
‫ראיתי אותה כאן, במתחם.‬ ‫בהתחלה חשבתי שאני חולם.‬
‫חשבתי שאני יוצא מדעתי,‬ ‫חשבתי שהיא רודפת אותי.‬
‫אבל השיחות איתה היו אמיתיות.‬
‫דיברנו.‬ ‫-דן.‬
‫אוכל להזהיר אותה.‬ ‫להזהיר אותה שלא תתקרב לבניין,‬
‫שלא תתקרב לשרפה.‬
‫עוד יש זמן. אני יכול להציל אותה.‬
‫- וירג'יל דוונפורט‬ ‫נשיא, LMG -‬
‫היא לא חייבת למות.‬
‫אלה הצילומים שלך.‬ ‫אני רק מנסה להבין מה קרה לך.‬
‫תפסיקי. בבקשה.‬
‫איך הכרת את אבא שלי.‬
‫מה גרם לשרפה.‬
‫האם אי פעם מצאת את אמא שלך.‬ ‫-מה הבעיה שלך?‬
‫טוב, ביאטריס, אני חושבת שזה מספיק להערב.‬
‫אני מנסה לעזור. כמו שביקשת.‬
‫את אבודה.‬
‫את לא יודעת לאן…‬
‫…ללכת.‬
‫לך.‬
‫לך…‬
‫לא!‬
‫אלוהים…‬
‫תפסיק!‬
‫לא!‬
‫שמישהו יזמין אמבולנס מזוין!‬
‫תזמינו אמבולנס מזוין!‬
‫ביאטריס!‬
‫מה ראית?‬
‫מה שמעת?‬
‫איך ידעת מה היה בחלומות שלי?‬
‫איך זה ייתכן?‬
‫איך זה ייתכן? בבקשה!‬ ‫-גברתי, נא להתרחק.‬
‫תגידי לי! היי!‬
‫גברתי.‬ ‫-בבקשה!‬
‫ביאטריס!‬
‫אני צריכה לדבר איתה! תן לי…‬ ‫-זוזי אחורה, גברת.‬
‫זין.‬
‫לא.‬
‫חכו.‬
‫אנאבל.‬
‫איפה היית כל הלילה?‬
‫מה את עושה?‬
‫אנאבל, מה זה, לעזאזל?‬
‫יש שם מישהו, מל.‬
‫יש שם מישהו בפנים.‬
‫תרגום כתוביות: ליאור הדר‬